: Tekstityksen tuottanut.
Suomennos: Killi, Mary-Jane.
Oikoluku: Killi, horge
Varoitin sinua. Enkö varoittanut kuinka kääpiöitä tulisi käsitellä?
Nyt he tekivät sen. Herättivät lohikäärmeen.
He loivat maailmanlopun päällemme.
Tulkaa. Äkkiä. Nopeasti nyt. Yritän paeta täältä.
- Varovasti. Unohda kirjat. - Vauhtia, ota resepti.
- Herra, emmekö yritä pelastaa kaupunkia? - Kaupunki on menetetty, pelastakaa kulta!
- Mennään nyt! - Pinotkaa ne!
- Meillä ei ole aikaa. Meidän täytyy lähteä. - Nostakaa hänet.
- Tule, lähdetään. - Olen kunnossa. Pystyn kävellä.
- Niin nopeasti kuin mahdollista. - Emme lähde ilman isää.
Jos jäätte, sisaruksenne kuolevat. Sitäkö isänne haluaa?
Avatkaa tämä ovi! Kuuletteko?
- Tänne alas! - Anna kätesi.
- Vauhtia, meidän täytyy lähteä. - Äkkiä nyt. Vauhtia.
Kili, tule.
Lohikäärme!
Vauhtia. Nopeammin.
Voisimmepa ottaa enemmän näitä raukkoja mukaamme. Mutta he tuskin ovat sen arvoisia.
Melko samaa mieltä.
Varokaa.
Liikettä.
- Kultani! - Kannamme liikaa painoa.
Jotakin täytyy hylätä. Sinun täytyy lähteä, Alfrid.
Nopeammin.
Sieluparat.
Isä.
- Hän osui lohikäärmeeseen. - Ei.
- Hän osui oikeaan kohtaan, minä näin. - Hänen nuolensa eivät voi lävistää sen nahkaa.
Pelkään, ettei mikään voi.
Mitä sinä teet? Tule takaisin.
Jättäkää hänet. Emme voi mennä takaisin.
Bain!
- Isä. - Bain, mitä oikein teet? Mikset lähtenyt, kuten oli tarkoitus?
- Tulin auttamaan sinua. - Ei. Mikään ei voi enää pysäyttää sitä.
Ehkä tämä voi.
Bain, mene takaisin. Lähde täältä heti.
Isä.
- Bain! - Isä!
Pysähtykää!
Kuka olet, joka uskallat vastustaa minua?
Onpa harmi.
Mitä aiot tehdä nyt, jousimies?
Olet hyljätty.
Apua ei ole tulossa.
Nyt on mahdollisuutesi. Mene nyt. Suunnatkaa avovesille.
Onko tuo lapsesi?
Et voi pelastaa häntä tulelta.
Hän tulee palamaan.
Pysy paikoillasi, poika.
Kerrohan, raukka.
Miten aiot nyt haastaa minut.
Sinulla ei ole muuta jäljellä, -
kuin kuolemasi.
Bain, katso minua.
Vähän vasemmalle.
Juuri siinä.
- Mitä se oli? Mitä tapahtui? - Se putosi, minä näin.
Se on kuollut.
- Smaug on kuollut. - Kautta partani. Hän taitaa olla oikeassa.
Katsokaa tuonne.
Ereborin korpit palaavat vuorelleen.
Sana tulee leviämään.
Ennen pitkään jokainen sielu Keskimaassa tietää lohikäärmeen kuolleen.
Ette ole yksin. Mithrandir.
Ilealidon. Intulitun.
Apua.
Apua!
Isä!
Miksi minä?
Tauriel.
Kili, tule. Lähdemme.
He ovat sinun kansaasi. Sinun täytyy mennä.
Tule mukaani. Tiedän mitä tunnen, en pelkää.
- Saat minut tuntemaan olevani elossa. - En pysty.
Rakkaani.
En tiedä mitä se tarkoittaa.
Luulen, että tiedät.
Herrani, Legolas.
Jätä jäähyväisesi kääpiölle.
Sinua tarvitaan muualla.
Pidä se. Lupauksena.
- Nämä ovat kuivia. Tarvitset niitä. - Kiitos.
Anna yksi minulle. Saan kuolemantaudin tässä kylmyydessä.
Etsi omasi. Et ole enää johdossa, Alfrid Lickspittle.
Siinä olet väärässä. Mestarin poissa ollessa, valta siirtyy sijaiselle, -
joka tässä tapauksessa on minä. Anna minulle tuo peitto!
Mestarin sijaiselle. Älä naurata minua.
Olet hiiviskelevä varas. Kuolen ennemmin, kuin vastaan kaltaisillesi.
Ehkä se voi järjestyä.
En kääntyisi omiani vastaan, Alfrid. En nyt.
- Isä. - Tule tänne.
- Olet elossa. - Kaikki hyvin.
Se oli Bard. Hän tappoi lohikäärmeen. Näin sen omin silmin.
Hän pudotti pedon. Ampui sen kuoliaaksi mustalla nuolella.
Hän pelasti meidät kaikki. Siunausta sinulle.
Kunnioittakaa lohikäärmeen tappajaa.
Kunnioittakaa kuningas Bardia.
Olen sanonut sen monta kertaa. Hän on jalouden esikuva.
- Synnynnäinen johtaja. - Älä sano minua siksi.
En ole tämän kaupungin herra.
Missä hän on?
- Missä herra on? - Puolessa välissä Alduinia, rahojenne kera.
Ei epäilystäkään. Sinähän sen tiedät.
- Autoit häntä viemään aarteet. - En. Yritin pysäyttää hänet.
Rukoilin häntä. Anelin häntä.
Sanoin, herra, ei!
Ajatelkaa lapsia.
Eikö kukaan ajattele lapsia?
Riittää! Päästäkää hänet!
Katsokaa ympärillenne.
Ettekö ole nähneet tarpeeksi kuolemaa?
Talvi on päällämme. Meidän täytyy huolehtia omistamme.
Sairaista ja apua tarvitsevista.
Seisomaan kykenevät, huolehtikaa loukkaantuneista.
He, joilla on vielä voimia jäljellä, seuratkaa minua. Pelastakaa kaikki mahdollinen.
Mitä sen jälkeen teemme?
Etsimme suojan.
Bombur?
Bifur? Ketään?
- Odottakaa! - Se on Bilbo. Hän on elossa.
Pysähtykää.
- Teidän täytyy lähteä. Meidän kaikkien. - Vastahan tulimme.
- Yritin puhua hänelle, mutta hän ei kuuntele. - Mitä tarkoitat, poika?
Thorinia. Hän ollut synkkyydessä päiväkausia.
Hän ei nuku. Hädin tuskin syö. Hän ei ole yhtään oma itsensä.
Se johtuu tästä paikasta. Hän on jonkun riivaama.
Millä tavalla riivaama?
Fili.
Kultaa.
Äärettömästi kultaa.
Ääretön määrä surua ja kurjuutta.
Katsokaa, Thorin -
mahtava aarre.
Tervetuloa, siskonpoikani.
Ereborin valtakuntaan.
Balin.
- Onko merkkejä siitä? - Ei vielä.
- Ei mitään täällä. - Jatkakaa etsimistä.
- Se jalokivi voi olla missä tahansa. - Arkkikivi on näissä saleissa. Etsikää se!
- Kuulitte mitä hän sanoi, etsikää! - Te kaikki!
Kukaan ei lepää ennen kuin se on löytynyt.
Melkein houkuttelisi antaa sinun ottaa se.
Vain nähdäkseni Tammikilven kärsivän.
Nähdäkseni kuinka se tuhoaa hänet.
Kuinka se korruptoi hänen sydämensä.
Tekee hänet hulluksi.
Ottakaa vain välttämätön.
- Meillä on pitkä matka edessä. - Minne aiotte mennä?
On vain yksi paikka.
Vuori. Olette nero.
Saamme turvapaikan vuoren sisältä. Siellä voi haista vähän lohikäärmeeltä, -
mutta naiset voivat siivota. Se on turvallinen, lämmin ja kuiva -
ja täysin varusteltu. Makuusijat, vaatetukset.
Hieman kultaa.
Vuoren kulta on kirottu.
Otamme vain sen mikä meille on luvattu. Vain sen minkä tarvitsemme jatkamiseen.
Tässä, tee osuutesi.
Uutiset Smaugin kuolemasta, on levinnyt näiden maiden läpi.
Muut katsovat nyt vuorta.
Sen rikkauksia. Sen sijaintia.
- Mitä sinä tiedät? - En mitään varmaa.
Kyse on siitä, mitä pelkään tulevan.
Woodlandin haltijat!
Kuninkaan poika ja haltijatar -
jäljittivät meidät Järvikaupunkiin.
Ja sinä tapoit heidät?
He karkasivat ja kirkuivat kuin pelkurit.
Hölmö! He palaavat haltija-armeija turvanaan.
Ratsasta Gundabadiin.
Johdata legioonaa eteenpäin.
Haltijat!
Ihmiset! Kääpiöt!
Vuori tulee olemaan heidän hautansa! Sotaan!
- Näit jotakin siellä. - Örkki, jota seurasin Järvikaupungista.
Tiedän kuka se on. Bolg, Azog-saastuttaja.
Lauma odotti häntä Esgarotin laitamilla. Ne johdattivat hänet pohjoiseen.
Örkit olivat erilaisia. Niissä oli merkki, jota en ole nähnyt pitkään aikaan.
- Gundabadin merkki. - Gundabadin?
Örkkien linnoitus Sumuisten vuorien pohjoisosassa.
Herrani, Legolas. Tuon sanan isältäsi.
Sinun pitää palata hänen luokseen välittömästi.
- Tule, Tauriel. - Herrani.
- Tauriel karkotettiin. - Karkotettiin?
Voit kertoa isälleni, jos Taurielille ei ole siellä tilaa, ei ole minullekaan.
Legolas. Se on kuninkaasi käsky.
Kyllä, hän on kuninkaani, mutta hän ei komenna sydäntäni.
- Ratsastan pohjoiseen. Tuletko mukaani? - Minne?
Gundabadiin.
Loitsut eivät pelasta sinua, vanhus.
Tämä on mestarini toive. Kuole nyt, velho!
Kolme haltijasormusta taivaan alla.
Seitsemän kääpiöherroille kiviholveissaan.
Yhdeksän kuolevaista on tuomittu kuolemaan.
Et voi taistella varjoa vastaan.
Haalistut tälläkin hetkellä.
Yksi valo, yksin pimeässä.
En ole yksin.
Tarvitsetko apua, my lady?
Olisitte pysyneet kuolleina.
Mithrandir.
Tule takaisin.
Hän on täällä.
Kyllä, pimeys on palannut.
- Gandalf, kiipeä kyytiin. - Hän on heikko, hän ei voi jäädä tänne.
Se imee elämän hänestä pois.
Mene, äkkiä.
Tule mukaani, my lady.
Mene.
Se on alkanut. Itä tulee häviämään.
Angmarin kuningaskunta nousee.
Haltijoiden aika on ohi.
Örkkien aika on tullut.
Sinulla ei ole valtaa täällä.
Mordorin palvelija.
Olet nimetön.
Kasvoton.
Harmiton.
Mene takaisin -
sinne mistä tulitkin.
Meidät on petetty.
- Sauronin henki elää. - Ja on karkotettu.
Hän pakenee itään.
Gondoria pitää varoittaa. Heidän tulee tarkkailla Mordorin muureja.
Ei, huolehdi lady Galadrielista. Hän on käyttänyt liki kaikki voimansa.
Hän voimansa on vähenemässä. Vie hänet Lothlórieniin.
Herrani Saruman, Sauron pitää etsiä ja tuhota lopullisesti.
Ilman mahtisormusta, Sauron ei voi ikinä hallita Keskimaata.
Mene. Jätä Sauron minulle.
- Tarvitsen hevosen. - Mitä?
- Gandalf, mihin olet matkalla? - Varoittamaan Ereboria.
Heillä ei ole aavistustakaan tulevasta. Näin ne omin silmin.
Valtava määrä Morian örkkejä. Kokoa ystävämme. Linnut ja eläimet.
Taistelu vuoresta on alkamaisillaan.
- Se on näissä saleissa, tiedän sen. - Olemme etsineet ja etsineet.
- Ette tarpeeksi hyvin. - Thorin, olisimme löytäneet kiven.
Eikä sitä siltikään ei ole löydetty!
Epäiletkö kenenkään uskollisuutta täällä?
Arkkikivi on kansamme synnyinoikeus.
Se on kuninkaan jalokivi.
Enkö minä ole kuningas!
Tietäkää tämä.
Jos joku löytäisi sen ja pitäisi sen minulta.
Tulisin kostamaan sen.
Lohikäärmeen kirous.
Olen nähnyt sen ennenkin.
Tuo katse. Kauhea tarve.
Se on raivoisa ja mustasukkainen rakkaus, Bilbo.
Se teki hänen isoisänsä hulluksi.
Balin, jos Thorin saisi Arkkikiven.
Tai jos se löytyisi?
Auttaisiko se?
Se kivi kruunaa kaiken.
Se on tämän suuren rikkauden huippu, -
joka antaa voiman sille, joka kantaa sitä.
Estääkö se hänen hulluutensa?
Ei, poika.
Pelkään, että se tekisi hänestä pahemman.
Ehkäpä parasta, että se pysyy kadonneena.
Mikä se on?
- Kädessäsi? - Ei se ole mitään.
Näytä minulle.
Poimin sen Balinin puutarhasta.
- Kannoit sitä koko tämän matkan? - Istutan sen puutarhaani kotona.
Kehno palkinto Kontuun vietäväksi.
Jonain päivänä se kasvaa -
ja joka kerta kun katson sitä, muistan -
kaiken mitä tapahtui, hyvän ja pahan -
ja kuinka onnekas olin, kun selvisin kotiin.
Thorin, Järvikaupungin eloonjääneet. He virtaavat Daleen.
Heitä on satoja.
Kutsu kaikki portille.
Portille. Nyt!
Täällä ylhäällä.
Katsokaa, lyhdyt on sytytetty.
- Thorin Tammikilven seurue on selviytynyt. - Selviytynyt?
Tarkoitat tuota kääpiölaumaa kaiken kullan kera?
En olisi huolissani, Alfrid. Vuorella on tarpeeksi kultaa kaikille.
Leiriydytään tähän täksi illaksi. Etsikää mikä suoja tahansa.
Sytyttäkää nuotiot
Alfrid, ota yövahti.
Haluan, että tämä linnoitus on turvattu auringonnousuun mennessä.
Tämä vuori hankittiin vaivalla. En näe, että se vallattaisiin takaisin.
Järvikaupungin ihmisillä ei ole mitään.
He tulivat luoksemme hädässä. He olivat menettäneet kaiken.
Älä kerro minulle, mitä he ovat menettäneet.
Tiedän tarpeeksi heidän vaikeuksistaan.
He, jotka ovat selvinneet elossa lohikäärmeen tulesta, heidän tulisi iloita.
Heillä on paljon aihetta olla kiitollisia.
Enemmän kiviä.
Enemmän kiviä portille!
Nämä lapset nääntyvät. Tarvitsemme ruokaa. Emme kestä kolmea päivää.
- Bard, meillä ei ole tarpeeksi ruokaa. - Tee mitä voit, Percy.
Lapset, loukkaantuneet ja naiset ovat etusijalla.
Huomenta, Alfrid. Uutisia yövahdista?
Aivan hiljaista. Ei raportoitavaa.
Mikään ei ohita minua.
Paitsi armeijallinen Haltioita. Näköjään.
Herrani Thranduil. Emme odottaneet näkevämme sinua täällä.
Kuulin, että tarvitset apua.
- Olet pelastanut meidät. En tiedä kuinka kiittäisin. - Kiitollisuutesi on aiheeton.
En tullut teidän takianne. Tulin hakemaan jotain omaani.
Vuorella on jalokiviä, joita minäkin himoitsen.
Valkoisia jalokiviä, jotka loistavat kuin tähdet.
Esgarothin valkoiset jalokivet.
Tunnen haltijan, joka maksaa näistä hyvän hinnan.
Odottakaa!
Menettekö sotaan kourallisen jalokivien takia?
Kansani perintökalleuksia ei hylätä kevyesti.
Olemme liittolaisia.
Kansallani on oikeus myöskin tuon vuoren rikkauksiin.
Anna minun puhua Thorinin kanssa.
- Yritätkö puhua järkeä kääpiölle? - Välttääkseni sodan, kyllä.
Tulkaa.
Kunniakas Thorin. Thrainin poika.
Olemme iloisia nähdessämme sinut elossa.
Miksi tulet kuninkaan porteille, sotaan valmistautuneina?
Miksi vuoren kuningas lukitsee itsensä sisälle?
Kuin varas piilopaikkaansa?
Ehkä koska odotan tulevani ryöstetyksi.
Emme tulleet ryöstämään sinua vaan etsimään reilua ratkaisua.
Etkö puhu kanssani?
Kuuntelen.
Järvikaupungin ihmisten puolesta, pyydän sinua kunnioittamaan valaasi.
Jaa aarre, niin he voivat rakentaa elämänsä uudelleen.
En jaa kenenkään kanssa, ainakaan jos heidän armeijansa odottaa oveni takana.
Tuo joukkio hyökkää tälle vuorelle, ellemme pääse yksimielisyyteen.
Uhkailusi eivät hetkauta minua.
Entä omatuntosi? Eikö se kerro sinulle, että asiamme on oikeutettu?
Kansani tarjosi sinulle apuaan.
Vastapalveluksena toit heille vain kärsimystä ja kuolemaa.
Milloin Järvikaupungin kansa on vastannut hätäämme muuta kuin rikkauksia vastaan.
- Sopimus on tehty. - Sopimus? Mitä vaihtoehtoja meillä oli, -
kuin vaihtaa synnyinoikeutemme, saadaksemme peittoja ja ruokaa.
Lunastaaksemme tulevaisuutemme vapauttamme vastaan.
Sitäkö kutsut reiluksi vaihtokaupaksi?
Kerro minulle, Bard lohikäärmeentappaja.
Miksi kunnioittaisin moisia ehtoja?
Koska annoit meille sanasi.
Merkitseekö se yhtään mitään?
Poistu. Kuule nuoltemme lentävän!
Mitä olet tekemässä?
Et voi mennä sotaan.
- Tämä ei koske sinua. - Anteeksi, mutta ellet ole huomannut, -
siellä odottaa Haltioiden armeija. Unohtamatta satoja vihaisia kalastajia.
Meillä on alivoima.
Ei enää kovin kauan.
- Mitä se tarkoittaa? - Sitä, mestari Reppuli, -
että älä ikinä aliarvioi kääpiöitä.
Olemme vallanneet takaisin Ereborin.
Nyt me suojelemme sitä.
Hän ei anna meille mitään.
Niin sääli. Yritit joka tapauksessa.
En ymmärrä.
Miksi hän ottaisi sodan riskin?
On hyödytöntä puhua heille järkeä. He ymmärtävät vain yhden asian.
Hyökkäämme aamunkoitteessa.
Oletko kanssamme?
Mestari Reppuli, tule tänne.
Tulet tarvitsemaan tätä.
Pane se päällesi.
Tämä liivi on tehty hopeateräksestä.
Mithriliksi esi-isäni kutsuivat sitä.
Yksikään terä ei voi lävistää sitä.
Näytän naurettavalta. En ole sotilas, olen Hobitti.
Se on lahja.
Osoitus ystävyydestämme.
Tosiystäviä on vaikea löytää.
Olen ollut sokea, mutta nyt alan nähdä.
- Minut on petetty. - Petetty?
Arkkikivi.
Yksi heistä on ottanut sen.
Yksi heistä on huijari.
Tehtävä on suoritettu. Olet voittanut vuoren, eikö se riitä?
- Petetty oman kansani toimesta. - Ei...
Teit lupauksen Järvikaupungin ihmisille.
Onko tänä aarre todella kunniasi hintainen?
Arvostettu Thorin, olin myös siellä. Minä myös annoin sanani.
Siitä olen kiitollinen. Se oli kunniakas teko.
Mutta tämän vuoren aarre ei kuulu Järvikaupungin ihmisille.
Tämä kulta -
on meidän.
Yksin meidän.
Elämässäni en eroa -
yhdestäkään kolikosta.
En edes yhdestä -
palasta sitä.
Gundabad.
- Mitä tuolla puolen on? - Vanha vihollinen.
Angmarin muinainen kuningaskunta.
Tämä oli muinoin heidän linnoituksensa. Siellä he pitivät suurta asevarastoaan.
Heidän sota-aseitaan.
Valoa, näin liikettä.
Odotamme yön suojaa.
Se on lyöty paikka, Tauriel.
Toiseen aikaan kansamme kävivät noilla mailla sotaa.
Äitini kaatui siellä.
Isäni ei puhu siitä.
Siellä ei ole hautaa.
Ei muistoa.
Ei mitään.
Päästäkää minut läpi. Tehkää tietä.
Sinä. Suippokärkinen hattu.
Niin, sinä. Emme halua kerjäläisiä tai kulkureita tänne.
Meillä on tarpeeksi ongelmia ilman teikäläisiäkin.
- Menehän siitä, nouse ratsaille. - Kuka on johdossa täällä?
Kuka kysyy?
Sinun pitää laittaa säälittävät erimielisyytesi syrjään kääpiöiden kanssa.
Sota on tulossa. Dol Guldurin jätekuopat on tyhjennetty.
- Olette kaikki kuolettavassa vaarassa. - Mistä sinä puhut?
Huomaan, ettet tiedä mitään velhoista.
He ovat kuin talvisia ukkosmyrskyjä kovassa tuulessa.
Vyöryvät kaukaisuudesta, puhjeten kovaa ja hälyttävänä.
Mutta joskus, myrsky on vain myrsky.
Ei tällä kertaa. Örkkien armeija on liikkeellä.
Nämä taistelijat ovat jalostettu sotaan. Vihollisemme on koonnut kaikki voimansa.
- Mutta miksi nyt? - Koska me pakotimme hänet siihen.
Pakotimme hänet kun Thorin Tammikilven joukko valloitti heidän kotimaansa.
Kääpiöiden ei koskaan pitänyt päästä Ereboriin.
Azog-saastuttaja lähetettiin tappamaan heidät.
Hänen herransa haluaa hallita vuorta.
Ei pelkästään aarteen vuoksi, vaan sen strategisen sijaintinsa vuoksi.
Tämä on se kulkutie jolla voi vallata Angmarin maat pohjoisesta.
Jos tuo kaatunut kuningaskunta nousee jälleen, -
Rivendell, Lorien, Kontu, -
- jopa Gondor itse kaatuu. - Nämä örkkien armeijat joista puhut, Mithrandir.
Missä ne ovat?
Armeijamme on asemissa aamunkoitteessa.
- Hyökkäys tulee olemaan yllättävä ja nopea. - Hölmöt.
He ovat unohtaneet, mitä näiden maiden alapuolella elää.
Ovat unohtaneet suuret maasyöjät.
Jos aiomme mennä sisään, meidän kannattaisi mennä nyt.
Ne parveilevat.
Nämä lepakot on kasvatettu vain yhteen tarkoitukseen.
Mihin?
Sotaan.
- Meidän pitää varoittaa muita. - Olemme ehkä myöhässä, kiirehdi!
Mistä lähtien neuvoni ovat merkinneet noin vähän?
- Mitä luulet, että yritän tehdä? - Yrität pelastaa kääpiöystäväsi.
Ihailen uskollisuuttasi heitä kohtaan.
Mutta se ei saa minua luopumaan kurssistani.
Sinä aloitit tämän, Mithrandir.
Suo anteeksi, jos päätän sen.
- Ovatko jousimiehet paikoillaan? - Kyllä, herrani.
Antakaa käsky. Jos jokin liikkuu vuorella, tappakaa se.
Kääpiöiden aika on lopussa.
Sinä, jousimies, oletko samaa mieltä tästä?
Onko kulta niin tärkeää sinulle? Ostaisitko sen kääpiöiden verellä?
- Ei tämä mene siihen. Tätä taistelua he eivät voi voittaa. - Se ei pysäytä heitä.
Luulet kääpiöiden antautuvan. He taistelevat kuolemaan asti puolustaessaan omaansa.
- Bilbo Reppuli. - Jos en ole erehtynyt, -
tämä on se puolituinen, joka varasti tyrmien avaimet suoraan vartijoideni nenän edestä.
Kyllä. Anteeksi siitä.
Minä tulin antamaan sinulle tämän.
Vuoren sydän.
Kuninkaan jalokivi.
Ja kuninkaan lunnaiden arvoinen.
- Miten voit antaa tämän? - Otin sen osuutenani aarteesta.
Miksi teet tämän? Et ole velkaa meille uskollisuuttasi.
En tee tätä teidän vuoksenne.
Tiedän, että kääpiöt ovat hieman itsepäisiä.
Ja uppiniskaisia, hankalia ja salamyhkäisiä.
Niin huonojen tapojen kera, kuin osaatte kuvitella. Mutta he ovat myös urheita -
ja kilttejä -
ja liiankin uskollisia.
Olen tullut heidän kanssaan läheiseksi ja pelastan heidät jos voin.
Mutta Thorin arvostaa tätä kiveä enemmän kuin mitään muuta.
Uskon hänen antavan sen palauttamista vastaan teille sen, mitä on velkaa.
Silloin ei ole tarvetta sodalle.
Lepää tämä yö. Lähdet huomenna.
- Mene niin kauaksi kuin voit. - En aio lähteä.
- Otit minut 14. mieheksi. En jätä seuruetta nyt. - Seuruetta ei ole enää.
- En halua ajatella mitä Thorin tekee kun hänelle selviää, mitä olet tehnyt. - En pelkää Thorinia.
Sinun pitäisi. Älä aliarvio kullan pahuutta.
Kullan, jota käärme on pitkään hautonut.
Lohikäärmeen sairaus vuotaa kaikkien sydämiin, jotka tulevat lähelle tätä vuorta.
Melkein kaikkien.
Sinä siellä. Etsi tälle hobitille sänky -
ja täytä hänen vatsansa kuumalla ruualla.
Hän on ansainnut sen.
Pidä häntä silmällä. Jos hän yrittää lähteä, kerro minulle.
Liikettä. Tyhmä hobitti.
Herätys hobitti, ylös nyt.
Laitan seuraavan silmiesi väliin.
Tulimme kertomaan teille. Maksu velastanne -
on tarjottu ja hyväksytty.
Mikä maksu? En ole antanut mitään, teillä ei ole mitään.
Meillä on tämä.
Heillä on Arkkikivi.
Varkaat! Miten saitte perintökalleutemme?
Kivi kuuluu kuninkaalle.
Ja kuningas voi saada sen ja hyvän tahtomme.
Mutta ensin on hänen kunnioitettava sanaansa.
He pitävät meitä idiootteina. Se on juoni.
Saastainen valhe.
Arkkikivi on tällä vuorella. Se on juoni.
Ei se ole juoni. Kivi on aito.
Minä annoin sen heille.
Sinä?
Otin sen osuutenani.
- Varastaisitko minulta? - Varastaisin? Ei, voin olla murtovaras, -
mutta haluan ajatella olevani rehellinen sellainen.
- Olen halukas jättämään sen vaatimustani vastaan. - Vaatimustasi vastaan?
Sinun vaatimuksesi.
Sinulla ei ole vaatimuksia minulle säälittävä rotta.
Aioin antaa sen sinulle.
- Monta kertaa halusin, mutta... - Mutta mitä, varas?
Olet muuttunut, Thorin.
Kääpiö, jonka tapasin kotona ei olisi koskaan pettänyt sanaansa.
Ei olisi koskaan epäillyt kansansa uskollisuutta.
Älä puhu minulle uskollisuudesta.
Heittäkää hänet vallilta!
Ettekö kuulleet?
Teen sen ihan itse. Kiroan sinut.
- Kirottu olkoon velho, joka pakotti sinut tähän seurueeseen. - Jos et pidä murtovarkaastani, -
niin älä vahingoita häntä. Palauta hänet minulle.
Et anna kovinkaan hyvää vaikutusta vuoren kuninkaasta.
Thorin Thrainin poika.
Koskaan enää en tee sopimuksia velhon kanssa.
- Mene. - Tai Konnun rottien kanssa.
Olemmeko päässet sopimukseen? Arkkikivi siitä mitä on luvattu.
Anna vastauksesi.
Haluatko rauhaa vai sotaa?
Haluan sotaa.
Teräsjalat.
Eteenpäin.
Kuka tuo on? Hän ei näytä erityisen iloiselta.
Dain, Teräsvuorten herra.
- Thorinin serkku. - Ovatko he samanlaisia?
Olen aina pitänyt Thorinia järkevämpänä heistä kahdesta.
Hyvää huomenta. Kuinka täällä voidaan?
Minulla on pikkuruinen ehdotus, jos saan muutaman minuutin aikaanne?
Voisitteko harkita -
häipyvänne?
- Jokainen, heti. - Pitäkää paikkanne.
- Kuulehan, lordi Dain. - Gandalf harmaa.
Käske tämän lauman lähteä tai kastelen maan heidän verellään.
Ei ole tarvetta sotaan kääpiöiden, ihmisten ja haltioiden kesken.
Örkkien legioona marssii vuorelle. Vedä armeijasi pois.
En vedä pois haltijan edessä.
En ainakaan tämän moraalittoman keijukaisen edessä.
Hän toivoo pelkkää sairautta kansalleni.
Jos hän päättää seisoa minun ja sukulaisteni välissä, -
halkaisen hänen kauniin päänsä. Katsotaan virnuileeko hän sitten.
- Hän on selvästi hullu. Kuten serkkunsakin. - Kuulitteko pojat?
Olemme mukana. Annetaan näille paskiaisille kunnon selkäsauna.
Tulkaa, Durinin lapset.
- Valmistautukaa! - Valmiina!
Maasyöjiä.
Sekin vielä.
Tulkaa esiin armeijani!
Helvetin tulet ovat päällämme.
Taisteluun! Durinin pojat.
Menen muurin yli. Kuka tulee kanssani?
- Tulkaa mennään. - Paikallanne.
- Emmekö tee mitään? - Minä sanoin, paikoillanne!
Eivätkö haltijat taistele?
Thranduil, tämä on hulluutta.
Pitäkää asemanne!
Hyökkäykseen!
Lyö minua ja olet kuollut.
Gandalf, onko tämä hyvä paikka seistä?
Lähettäkää Sotapedot!
Valmiina hyökkäämään.
He eivät voi taistella kahdella rintamalla.
Nyt me teemme siirtomme.
Hyökätkää kaupunkiin!
Azog.
Hän yrittää eristää meidät.
Kaikki, vetäytykää Daleen, nyt.
Kaupunkiin. Tätä tietä.
Missä ovat lapseni?
Näin heidät. He olivat vanhalla torilla.
Torilla? Missä he ovat nyt?
- Tilda. Sigrid. - Bard, örkit ovat vallanneet pengertien.
Vie jousimiehet itäiselle varustukselle. Pidätelkää heitä niin kauan kuin voitte.
Jousimiehet, tännepäin.
Örkit ovat vallanneet kivikadun. Tori on vallattu.
Loput teistä, seuratkaa minua.
Hyökätkää, eteenpäin. Kuolemaan asti!
Isä.
Bain, Sigrid, maahan.
Kuunnelkaa, teidän pitää kerätä naiset ja lapset.
Viekää heidät suureen saliin ja tukkikaa ovi. Ymmärrättekö?
- Ette saa tulla ulos mistään syystä. - Haluamme olla sinun kanssasi.
Kunnioittakaa isäänne.
Jättäkää tämä minulle herrani. Kuulitte hänet. Menemme suureen saliin.
Vain naiset ja lapset. Tarvitsen jokaisen miehen taisteluun.
- Katso, että palaat. - Vien heidät turvaan.
Sitten miekkani on komennossasi. Ylös.
- Huolehdi heistä. - Kyllä.
Liikettä, mummeli.
Mennään suureen saliin.
Pois tieltä. Hylätkää raajarikot.
He eivät pysty pitämään kaupunkia.
Kääpiöt ovat melkein lopussa.
Kiusankappaleet.
Missä Thorin? Tarvitsemme häntä, missä hän on?
Antakaa näiden maiden virrata verestä!
Teurastakaa heidät kaikki.
Perääntykää.
Mistä lähtien olemme hylänneet oman kansamme?
Thorin, he kuolevat tuolla.
Tämän vuoren alla on paljon reikiä.
Paikkoja, joita voimme linnoittaa.
Varmistaa, tehdä turvalliseksi. Kyllä.
Niin. Siinä se on.
Meidän täytyy siirtää kulta syvemmälle maan alle.
Etkö kuunnellut? Daine on piiritetty. Heidät teurastetaan.
Moni kuolee sodassa. Henki on halpa.
Mutta tällaista aarretta ei voi laskea menetetyillä elämillä.
Se on kaiken vuodattamamme veren arvoista.
Istut täällä valtavissa holveissa, kruunu päässäsi.
Silti olet vähemmän, kuin olet koskaan ollut.
Älä puhu minulle -
kuin olisin jokin alhainen kääpiö-lordi.
Kuin olisin yhä -
Thorin Tammikilpi.
- Minä olen kuninkaasi! - Olet aina ollut kuninkaani.
Sinä tiesit sen joskus.
Et pysty näkemään, millainen sinusta on tullut.
Mene.
Häivy.
Ennen kuin tapan sinut.
Istut täällä, kruunu päässäsi.
Olet vähemmän kuin olet koskaan ollut.
Tällaista aarretta ei voi mitata elämillä.
- Sairaus piilee siinä aarteessa. - Sokea kunnianhimo vuoren kuninkaalla.
Enkö ole kuningas? Tämä kulta on meidän ja vain meidän.
En suostu eroamaan yhdestäkään..
- Hän ei kykene näkemään himoaan pidemmälle. - Kuin olisin jokin alhainen kääpiö-lordi.
- Thorin, katso itseäsi. - Sairaus, joka teki isoisäsi hulluksi.
- Katso itseäsi. - Tämä on Thorin.
- Thairin poika... - En ole isoisäni.
- Olet Durinin valtaistuimen perijä. - Ihmisiä kuolee tuolla.
- Valtaa Erebor takaisin. - Daine on piiritetty.
Ota takaisin kotimaasi.
- Olet muuttunut, Thorin. - En ole isoisäni.
- Onko aarre tärkeämpi kuin sanasi. - En ole isoisäni.
Tämä aarre koituu kuolemaksesi.
Vetäytykää! Vuorelle!
Nyt koittaa heidän loppunsa.
Valmistautukaa viimeiseen hyökkäykseen.
En piiloudu kiviseinän taakse, -
kun muut taistelevat taisteluamme puolestamme!
Se ei ole veressäni, Thorin.
Ei se olekaan.
Olemme Durinin poikia.
Eikä Durinin kansa pakene taistelua.
Minulla ei ole oikeutta pyytää tätä teiltä.
Seuraatteko minua, vielä kerran?
Ei vielä, odota..
Hyökätkää! Nyt!
Kuninkaan puolesta!
Kääpiöt, he hyökkäävät.
He hyökkäävät kuninkaansa puolesta.
Ne miehet, jotka haluavat antaa viimeisensä, seuratkaa minua.
Minä sanon, että seisomme miestemme kanssa elämässä ja kuolemassa.
- Aseistakaa itsenne! - Tule kanssamme kultaseni.
Ei, jätä vanha nainen rauhaan.
- Älä pelkää. - Käskin häipyä.
- Alfrid Lickspittle, sinä olet pelkuri! - Pelkuri?
- Ei kaikki miehet uskalla käyttää korsettia. - Et ole mies, olet näätä.
Kestä vielä, olen tulossa.
Serkku. Mikä kesti?
Vastustajia on liian paljon, Thorin. Toivottavasti sinulla on suunnitelma.
- Kyllä, tapamme heidän johtajansa. - Azogin?
- Aion tappaa sen saastan. - Johdata eteenpäin.
Saatamme selvitä tästä.
- Se on Thorin. - Fili, Kili, ja Dwalin.
Hän otti parhaat soturinsa.
- Tekemään mitä? - Katkaisemaan käärmeen pään.
Legolas.
On toinenkin armeija. Bolg johtaa raivoisia Gundabadin örkkejä, he ovat melkein täällä.
Gundabad? Tämä oli heidän suunnitelmansa kaiken aikaa.
Azog pidättelee meidän joukkojamme ja Bolg hyökkää pohjoisesta.
- Pohjoisesta? Missä pohjoinen on? - Korppivuori.
Korppivuori? Mutta Thorin on siellä ja Fili ja Kili, he kaikki ovat siellä.
Missä se on?
Näyttää tyhjältä. Azog on paennut.
En usko.
Fili, ota veljesi. Etsikää torneista.
Pysykää matalana ja poissa näkyvistä. Jos näette jotain, tulkaa raportoimaan, -
- älkää hyökätkö, ymmärrättekö? - Meillä on seuraa, menninkäisten palkka-armeija.
- Ei enempää kuin sata. - Me hoidamme ne, menkää jo.
Kutsu komppaniasi takaisin.
Herrani, lähettäkää tämä armeija Korppivuorelle.
Kääpiöt joutuvat alakynteen. Thorinia on varoitettava.
Varoita ihmeessä. Olen vuodattanut tarpeeksi haltijoiden verta -
tätä kirottua maata puolustaen. Ei enää.
- Minä menen. - Älä ole naurettava.
- Et ikinä selviä siitä. - Miksi en?
- Koska ne näkisivät sinun tulevan ja tappaisivat. - Eivät näe.
- Ne eivät näe minua. - Ei tule kysymykseen.
- En anna lupaa. - En pyydä lupaasi, Gandalf.
Et mene pidemmälle. Et käänny pois, -
- et tällä kertaa. - Väisty.
- Kääpiöt teurastetaan. - Kyllä, he tulevat kuolemaan.
Tänään, huomenna.
Vuoden päästä, sadan vuoden päästä. Mitä se merkitsee?
He ovat kuolevaisia.
Pidät elämääsi arvokkaampana kuin heidän, -
kun siinä ei ole lainkaan rakkautta, Sinussa ei ole lainkaan rakkautta.
Mitä sinä tiedät rakkaudesta? Et mitään.
Mitä tunnet sitä kääpiötä kohtaan, ei ole aitoa.
Luuletko sen olevan rakkautta?
Oletko valmis kuolemaan sen puolesta?
Jos satutat häntä, sinun on tapettava minut.
Minä tulen kanssasi.
- Nouse ylös. - Mene pois.
En ota käskyjä sinulta. Ihmiset luottivat sinuun, he kuuntelivat sinua.
Mestarin mantteli odotti ottajaansa -
ja sinä heitit kaiken menemään ja minkä vuoksi?
Alfrid, alushameesi näkyy.
Pysy täällä, etsi alemmilta tasoilta. Minä hoidan tämän.
Missä se örkin saasta on?
Teidän täytyy lähteä täältä heti. Azogilla on toinenkin armeija tulossa.
- Tämä vahtitorni piiritetään täysin, ulospääsyä ei ole. - Olemme niin lähellä.
- Se örkin saasta on tuolla. Sanon että jatketaan. - Ei.
Sitä hän juuri haluaa. Hän haluaa vetää meidät lähelle.
Tämä on ansa.
- Etsi Fili ja Kili, kutsu heidät takaisin. - Thorin, oletko varma tästä?
Tee se.
Elämme taistellaksemme toisena päivänä.
Tämä kuolee ensimmäisenä.
Sen jälkeen veli.
Sitten sinä, Tammikilpi.
- Sinä kuolet viimeisenä. - Menkää.
Juoskaa!
Tähän päättyy likainen sukunne!
Teurastakaa kaikki!
Mene tapettavaksi!
Tappakaa hänet!
Kotkat tulevat.
- Bilbo. - Liikkumatta.
Olen iloinen, että olet täällä.
- Haluan lähteä luotasi ystävänä. - Et ole menossa mihinkään, Thorin.
- Jäät eloon. - Ottaisin sanani ja tekoni takaisin portilta.
Teit vain mitä tosiystävä tekisi.
Anna anteeksi.
Olin liian sokea näkemään.
Olen niin pahoillani, että johdin sinut tällaiseen vaaraan.
Osallistuin ilolla vaaroihisi, Thorin. Joka ikiseen niistä.
Se on paljon enemmän mitä kukaan Reppuli ansaitsisi.
Hyvästi, mestarivaras.
Palaa takaisin kirjojesi ja nojatuolisi pariin.
Istuta puusi ja katso sen kasvavan.
Jos useammat ihmiset arvostaisivat kotia, -
kullan sijaan, -
tämä maailma olisi iloisempi paikka.
Ei, Thorin. Uskallapas.
Thorin, koita kestää.
Kotkat ovat täällä.
En voi mennä takaisin.
- Minne menet? - En tiedä.
Mene pohjoiseen. Etsi Dunadain.
Heidän mukanaan on yksi nuori vartija. Sinun tulisi tavata hänet.
Hänen isänsä, Arathorn, oli hyvä mies.
Hänen poikansa voi kasvaa suureksi.
- Mikä hänen nimensä on? - Häntä kutsutaan Konkariksi.
Hänen todellisen nimensä sinun pitää löytää itse.
Äitisi rakasti sinua.
Enemmän kuin ketään muuta. Enemmän kuin elämää.
Haluan haudata hänet.
Jos tämä on rakkautta, en halua sitä.
Ota se minulta pois, pyydän.
Miksi se sattuu niin paljon?
Koska se oli aitoa.
Tänään on suuri juhla. Lauletaan ja kerrotaan tarinoita.
Thorin Tammikilpi tulee osaksi legendaa.
Tiedän, että sinun pitää kunnioittaa häntä niin, mutta minulle hän ei koskaan ollut sitä.
Hän oli... Minulle, -
hän oli...
Taidan hiipiä hiljaa pois. Sanotko muille hyvästit puolestani?
Voit sanoa sen itse.
Jos teistä kukaan joskus ohittaa Repunperän, -
teeaika on neljältä.
Ja sitä on paljon.
Olette tervetulleita koska vain.
Älkää vaivautuko koputtamaan.
Konnun raja. Tässä minun täytyy jättää sinut.
Sääli.
Minusta oli mukavaa, kun velho oli lähistöllä.
He näyttävän tuovan hyvää onnea.
Et kai tosissasi kuvittele, että kaikki seikkailusi ja pakosi oli vain hyvää tuuria?
Taikasormuksia ei pitäisi käyttää kevyesti, Bilbo.
Älä pidä minua idioottina. Tiedän, että löysit yhden Menninkäisten tunneleista.
Olen pitänyt sinua silmällä siitä lähtien.
Luojan kiitos.
Hyvästi, Gandalf.
Hyvästi.
Älä suotta murehdi sitä sormusta.
Se putosi taskusta taistelun aikana. Hukkasin sen.
Olet hyvä henkilö, herra Reppuli -
ja pidän sinusta kovasti.
Olet vain aika pieni kaveri -
laajaan maailmaan loppujen lopuksi.
Odota, tuo on äitini piirrospöytä ja tuo ruokailutuolini.
Laita se alas. Mitä täällä tapahtuu?
Päivää, herra Bilbo. Sinun ei pitäisi olla täällä.
- Mitä tarkoitat? - Koska sinun oletetaan kuolleen.
En ole kuollut. Oletettu tai ei.
En ole varma, onko tuo sallittua, herra Bilbo
21, Kuka haluaa 21?
Myyty, rouva Bolderille. Jotakin mihin pullukka voi jalkansa laittaa.
Onko tästä tarjouksia? Tämä on Konnussa tehty.
- Ei mikään kääpiöiden jäljitelmä. - Seis!
- Tässä on nyt jokin virhe. - Kuka sinä olet?
Miten niin kuka olen? Tiedät vallan hyvin kuka olen, Lobelia säkkimaha Reppuli.
Tämä on minun kotini ja nuo ovat minun lusikoitani, kiitos vain.
Kovin tavatonta. Siitä on kohta 13 kuukautta, kun katosit.
Jos todella olet Bilbo Reppuli ja ei-kuollut, -
- voitko todistaa sen? - Mitä?
Jotain virallista, jossa on nimesi.
Työsopimus...
Älä välitä siitä.
Siinä, minun allekirjoitus.
Tämä vaikuttaa olevan kunnossa. Ei tässä taida olla epäilystäkään.
Kuka on tämä henkilö, jolle annoit palveluksiasi?
Thorin Tammikilpi?
Hän oli ystäväni.
Ei, kiitos. Emme halua enempää vierailijoita, -
onnen toivottajia tai etäisiä sukulaisia.
Entä hyvin vanhat ystävät?
- Rakas Gandalf. - Mukava nähdä sinua.
111-vuotias, kukapa uskoisi?
Tule, käy sisään. Tervetuloa.
Lisää tekstityksiä